![20240123 - Somos voz.jpg](/sites/default/files/styles/post/public/2024-01/1706020061877.jpg?h=017f0daa&itok=gJsMo8uj)
L'entrevista: Dulce Maria Pérez
DULCE MARIA PÉREZ GONZÁLEZ, 45 anys. Nascuda a Veneçuela i viu a Barcelona. És psicòloga i treballa a la Fundació Pere Tarrés.
Avui conversem amb la Dulce perquè volem saber en què consisteix el projecte Somos Voz, el Programa d’Innovació per a la Prevenció de la Institucionalització en la Infància.
Segur que hi ha persones que mai han sentit parlar d'aquest projecte, ens podries explicar en què consisteix? De qui depèn?
És un projecte estatal, que busca la prevenció de la institucionalització de la infantesa. Està impulsat pel fons de finançament del Ministeri de Drets Socials i Agenda 2030. Busca millorar l’atenció als infants i les seves famílies. Depèn de la Fundació Pere Tarrés i de la Coordinadora Estatal de Plataformes Socials Salesianes. Hi participen 25 centres i entitats del Tercer Sector de tot l’Estat Espanyol.
Quina és la teva tasca dins el projecte?
Jo sóc la psicòloga de l’Àrea Metropolitana de Barcelona. Vaig a 3 entitats diferents, faig de psicòloga i desenvolupo 3 dels 8 programes del projecte. Els altres 5 programes els porten a terme les educadores dels centres.
Què és pretén aconseguir? Quin és l’objectiu de Somos Voz?
El que es busca és millorar la manera que s’atén els infants i les famílies, fent canvis a nivell de mirada pedagògica. L’objectiu principal és prevenir i donar eines per revertir factors de risc que puguin influir en el fet que els infants acabin en centres institucionals. En definitiva, promoure factors de protecció perquè això no succeeixi. Empoderar a les famílies com agents actius, dotar-les d’eines i involucrar-les en la comunitat, per tal que els infants estiguin ben atesos.
Com és du a terme a la Fundació? Per què us vau fixar en nosaltres?
Les educadores de la Fundació desenvolupen 5 programes on treballen els programes educatius, socioemocionals, identificació de la violència, habilitats parentals... Programes de participació on donen eines als infants i famílies. Doncs perquè sou part de la XACS (Xarxa de Centres Socioeducatius), i coneixem la bona tasca que feu i sou referents en l’atenció a la infantesa.
Com és el treball del dia a dia?
Jo ho treballo a través de l'atenció psicològica individual als infants. Veig a 3 infants quinzenalment i els acompanyo durant una estona. Treballem les emocions i el que comporta la vida quotidiana. L’acompanyament grupal el faig quinzenalment durant 1 hora. Pretén dotar d’eines d'habilitats socials i ajuda mútua entre els infants. I l'últim, és l’acompanyament de l’entorn a les famílies.
Quin és l’impacte que es busca al nostre territori? Quina és la seva temporalitat?
L’impacte que busquem és que els infants estiguin ben atesos i les famílies es facin responsables i empoderar-les i que es vegin capaces d’arribar a resoldre les seves necessitats. Ajudar-se entre elles, fer xarxa. I sobretot tenir el benestar de l’infant com a objectiu principal i reduir la institucionalització d’aquests.
El projecte acabarà el mes de juny del 2024. La durada és de 2 cursos. El curs vinent serà avaluació dels resultats, de l’impacte i conèixer si han variat els factors de risc, què ha funcionat i traslladar-ho als Serveis Socials.
És un projecte que s’està fent a altres entitats?
A Badalona també hi participa la Fundació Carles Blanch (Centre Sant Jaume) i a Barcelona, la Fundació La Vinya. Tal com t’he comentat abans, arreu del territori espanyol s’està duent a terme a 25 centres. A més de 600 infants en tot l’estat.
Explica'ns com creus que s'està rebent per part de les famílies i els infants aquest recurs. Hi ha hagut bona acceptació? Hi ha implicació per part de les famílies?
Doncs segons la primera consulta que es va fer a les famílies, aquestes ho van rebre de manera molt positiva. Se sentien molt acompanyades i pensaven que les eines que aportàvem els ajudaven. És a dir, una bona acceptació.
El punt que costa més és la participació de les famílies. Costa molt, es tracta de famílies multi estressades, per diferents factors i llavors costa que s'impliquin, tenen moltes dificultats i costa que prioritzin i que s'involucrin.
Quan el projecte arribi al seu final a la Fundació, creus que podrem donar-li continuïtat?
I tant! Vosaltres de fet, ja teníeu incorporades moltes de les coses que proporciona el projecte. El vostre funcionament, aquesta mirada sistèmica cap a les famílies i a la infantesa. Podeu fer molta feina comunitària.
Sempre acabem demanat a les persones entrevistades un desig per la Fundació. Quin seria el teu Dulce?
Doncs que continueu fent aquesta feina tan bona i necessària.
Entrevista feta per Lídia Solé.